Franklin?
Det er Kanelo.
Franklin, er du her?
-Hva sier skanningen? -Kapsel 396 ble åpnet av...
Jeg vet hvem som åpnet den!
-Noen overlevende? -Etter en måned er sannsynligheten...
Fortell.
Det fins en biosignatur. Noen eller noe lever.
Nei, vent. Det er to. To biosignaturer.
Hun... Hun lever fortsatt.
Hvordan kom du om bord i kapselen?
Det var en farkost for livsviktig personell.
-Hvor er kapteinløytnant Franklin? -Hun har ble utsatt for et traume.
-Hun er nesten komatøs. -Kan vi meme henne?
Resultatet hadde vært upålitelig. Vi lar det stimulerende middelet virke.
-Hvor lang tid før hun våkner? -Vanskelig å si.
Kanskje flere timer, kanskje aldri. Jeg sjekker tilstanden hennes siden.
Takk, doktor.
Det var alt.
-Mem henne. -Ja, sir. Hvis du vil ta risken, etter...
Våge ikke å ta opp det igjen. Mem henne.
Da luften begynner å bli toksisk-
-prøver en gruppe opprørere å ta seg inn i kuplene ment for borgere.
Dette når vi står foran migrasjonen til Hesperides.
ADVARSEL STABILISATOR 7 FUNGERER IKKE
-Løytnant, er alt ok? -Ja, kaptein. Alt virker normalt igjen.
-Herr Langdon, for en ære å ha deg her. -Takk, kaptein.
Som du ser trenger mannskapet bare overvåke navigasjonssystemet.
Du trenger ikke smigre meg, kaptein. Jeg kjenner mine oppfinnelsers skjønnhet.
Er deres systemleder ikke-borger?
Ja, sir. Dette er løytnant Miller.
Har hun gått på ryktene om Hesperides?
De tar ikke imot borgersøknader, ikke engang fra UGS-ansatte.
ASTEROIDEBELTE OPPDAGET
Er alt stabilt, løytnant?
Sir, ber om tillatelse til å styre manuelt.
Får hun gjøre det?-Snakk aldri til meg!
-Tillater du, sir? -Vær så god.
På skipet mitt bedømmes ikke-borgere like hardt som borgere.
Jeg har selv trent løytnant Miller.
Sir, har jeg tillatelse til å gå videre?
Systemet skal være en bedre pilot enn menneskene, borger eller ikke.
-Løytnant, la autopiloten stå på. -Ja, kaptein.
Når jeg får et eget skip får en kakerlakk...
...en ikke-borger bare vaske toaletter.
Jeg vil vise deg utsikten fra baugen.
Kapteyns stjerne er i sikte, en vakker liten rød dverg.
Det vil vi like.
-Løytnant? -Det er ingen fare.
Du ser fæl ut. Gå til sykestuen.
Xian, ta over etter løytnanten.
God morgen, løytnant.
-Hva er det, Miller? Du burde ikke... -Jeg har det bra.
Jeg er bare litt kvalm.
Ok, da tar vi en titt.
Hun har fått preventiv-implantatene.
Ja, jeg fikk implantatene med resten av det kvinnelige mannskapet.
Vel, hun er gravid. Sett deg, så ordner vi det.
-Jeg må til broen. Gikk det bra? -Ja, gå. Sir?
Alt UGS-personell melder seg til tjeneste umiddelbart.
Advarsel! Advarsel!
Sir, 17 seksjoner har brudd.
Brudd i skroget.
Evakuer broen!
Redningskapslene sendes ut.
-Atomreaktoren er skadet! -Redd dere selv!
-Ikke forlat meg! -Kom an!
-Myers! Denne veien! -Jeg kommer!
-Nei! Reglene må følges! -Kom an, det er plass til fire der inne!
-Jeg stenger døren! -Vi kan gjøre et unntak.
-Flytt deg, kupler! -Jeg stenger døren.
Vent! Faen også!
-Det går ikke. Bare borgere her. -Hvordan kom du opp hit?
Er du ikke glad for å se meg? Det er den siste. Jeg kom i vareheisen.
-Vi må ned igjen. Vis meg veien. -Det går ikke. Nivå fire er borte.
-Hele korridoren bare ble revet opp! -Du kan...
Unnskyld meg.
-Det fins kapsler for ikke-borgere. -De er borte, alle sammen.
Ikke mitt problem.
Hjelp meg med ham!
Jeg håper at ikke får angre dette.
Fest beltene! Vi må låse innerdøren og skyte ut oss før reaktoren skades.
La ham være. Han er slått ut, han bryr seg ikke om det.
Du, kupleren! Det ble ikke førsteklassereisen du betalte for, hva?
-Har vi skutt oss ut? -Den slipper ikke. Vi sitter fast.
Spøker du? Få oss vekk herfra!
-Reaktoren smelter ned -Kapselen skal klare det.
Vi kommer til å dø!
Siste sjanse til å si du elsker meg.
-Hva gjør du? Sett den tilbake. -Sir, da får hun hjerneslag.
-Det er ikke ditt valg, Alana. -Vi får ikke vite noe av en grønnsak.
-Jeg må få vite det. -Vi skal finne broren din.
Du blir hos henne, ingen andre.
-Ping meg så fort hun våkner. -Oppfattet, sir.
Hun vet det, og det skal jeg også gjøre.
Selv om jeg må rive det ut av henne.
-Jeg er sulten. -De deler bare ut døgnrasjoner.
-Var det det eneste systemet som holdt? -Ja.
Kretsene blir ikke påvirket. Det samme med det livsopprettholdende systemet.
Derfor lever vi, tross systemkrasjet.
Den som designet matautomaten burde ha designet resten av skipet.
Stillhet! Nå holder det.
Du, kom hit. Li, du også.
-Sir, jeg er... -Det blåser jeg i.
Jeg bryr meg bare om din funksjon om bord og hvordan det hjelper oss å overleve.
At hun og kakerlakkene brøt reglene og risikerte våre liv?
Jeg er løytnant på UGS, navigasjonsansvarlig.
Løytnant betyr ingenting på en ikke-borger.
Hvor er vi?
-Jeg er ikke sikker... -Hva vet du, da?
Sir, vi reiste i høy hastighet i 33 timer før vi ble stabilisert.
Hvor langt er umulig å si, alle navigasjonssystem er nede.
Fortsett.
Jeg kan koble forbi, finne posisjonen vår og styre mot UGS' regulære kurs.
Vi kan gjenopprette en del drivkraft. Det er vår eneste sjanse.
-Har hun rett? -Jeg er enig med henne.
Kretsene virker altfor skadet.
Bruker vi dem for å få drivkraft, stoppes det livsopprettholdende systemet.
Vi har ikke mer enn 22 dagers oksygen igjen.
Med drivkraft reduseres det til fem til sju dager.
-Risikoen er for stor. -Kapslene skal ha minst 60 dager.
Det skal holde til tre skips reisetid.
Vi skulle hatt 40 dager, men med skadene og...
-Og hva? -Kapslene skal opprettholde fire liv.
-Vi har en femte passasjerer. -Og må til UGS' regulære kurs.
Vi må komme med neste skip, vi kan ikke bli her.
Hvem er du, som våger uttale deg?
Hva er din spesialitet?
-Jeg tok meg av dyrene. -En geitepasser.
Nei, høns. Det var jeg som reddet livet ditt.
-Vær så god. -Med all respekt, alle er i samme båt.
Dette er ikke et demokrati.
Jeg beslutter at vi blir her og venter på redning.
-Jaså, det gjør du? -Hvorfor skulle de lete etter oss her?
De vil lete etter meg.
-God morgen, solstråle. Sovet godt? -Du må gå.
-Hvorfor? -Nå.
Unnskyld, det var en feil.
Vet du, du har nok rett.
Siste sjansen til å si at du elsker meg.
Hva er det?
Jeg så det.
Du tenkte på meg.
Er du og jeg i en ubekvem situasjon?
Det kommer på om du føler deg ubekvem.
Det er ikke slik jeg husker at det skjedde.
Men det var slik det hendte.
Det er det fine med minner.
Særlig hos dere kvinner, dere husker det dere vil.
-Hva vil du, geitepasser? -Geitepasser? Morsomt.
Det er høns.
Jeg kom bare hit for å låne doen.
-Da så jeg at du... -Da skal du kanskje gå?
Gi meg membrillene.
Vi ser på mine minner.
For i min versjon har du...
I min versjon har du en klone. Det fantes to av deg.
-Hold opp! -Herregud. Jøss.
Jeg prøvde bare ha litt moro.
Jeg ville slå i hjel litt tid før vi blir reddet.
Våkn opp, Thompson. Dette er ingen spøk.
Jeg skal ikke dø her ute.
Jeg har slitt for hardt og kommet for langt.
-Du bør nok vite at jeg... -Jeg vil faktisk heller ikke dø.
Alle vil til Hesperides og leve lykkelige i alle våre dager-
-men det er ikke... Det spiller ingen som helst jævla rolle, hva?
For det vil aldri skje for oss.
Vi kommer til å slave på disse transportskipene hele våre liv.
Forskjellen mellom oss er at jeg har akseptert det.
Vi burde slappe av. Spol tilbake 20 sekunder og legg deg ned.
Det lyder som en verdig og beundringsverdig streben.
Men reparerer vi ikke kapselens navigasjonssystem-
-er det ute med både borgere og ikke-borgere.
Her, du kan ta dem.
Helvete. Faen også.
Du sier alltid feil ting, Thompson.
Du ødelegger alt bra i livet ditt.
Rett fra grillen.
IKKE-BORGERE TRUER LOS ANGELES-KUPPEL
Kom an.
Balanse? Hvordan er det som skjedde balanse?
Det ene øyeblikket er alt bra og rolig, det er balanse.
I neste er halvparten av statene borte og jorden går mer eller mindre under.
Det var ikke Yellowstone-kalderaens første utbrudd, snarere dens fjerde.
Det er en trøst når mer eller mindre alt holdt på å dø ut.
Unnskyld, men hva er poenget ditt?
Poenget er at livet er motstandskraftig.
Mor natur finner alltid en måte å overleve på.
Planeten var kanskje ikke fornøyd med det som ble gjort mot henne.
Det eneste vi helt sikkert er enige om-
-er at planeten er en kvinne.
Hei. Du der.
-Vil du hjelpe til? -Jeg er ingen tekniker.
Du hjelper henne. Gjør som jeg sier.
-En del av navigasjonskortet, hva? -Ja, fra signaltransponderen.
Vil du lodde dem?
Uten posisjonereren vil den ikke virke.
Doppler? Du bygger en doppler-radio.
En primitiv radar.
-Så 1900-tall. -Er noe der ute, så finner vi det.
Det forandrer ingenting. Vi vet ikke om det er en annen kapsel.
-Det kan være et asteroidefragment. -Vi må prøve.
-Li, si at jeg har rett. -Hva mener du?
Jeg tror at hun kan ha rett.
-Nei, vi holder kursen. -Men...
Basert på mine beregninger vil den retningen ta oss mot karavaneruten.
-Vi burde fortsette den veien. -Ja, for faen. Jeg er enig med kompisen.
-Er du sikker? -Vi kan ikke være helt sikre på noe.
Men jeg tok feil om hvor mye oksygen vi har igjen. Vi har mindre.
Vi bruker mer enn beregnet. Beholder vi vår nåværende posisjon...
-...er det tomt før redningen. -Hvis det kommer noen.
Hvor mye oksygen kreves for å nå objektet? Se på meg, ikke henne.
-Halvparten. -Kanskje mindre.
Men kanskje mer? Er du villig til å sette livet på spill for dette?
Ja.
Og du kan finne dette skipet når du flyr blindt uten navigasjon?
Ja.
Dere andre, da? Vil dere det, å legge deres liv i kvinnens hender?
Heller enn å vente på døden.
Greit.
Vi må lede om kraft til motorene.
Det var bra, han hører på deg.
Ikke gjør det til en vane å ta æren for andres arbeid.
Jeg lover ingenting.
Vi er klare her oppe.
Har du den?
Ok!
Jeg er glad jeg er om bord på ditt skip.
Disse er til deg.
-De er til deg. -Du trenger dem mer enn jeg.
-Det trengs ikke, jeg har det bra. -Hvor har jeg hørt det før?
Vi burde snakke om ditt...
Senere.
-Hvor ble det av? -Ja, hvor er skipet?
-Vi har sløst oksygen på å finne det. -Jeg vet ikke.
Det burde være her.
Det kan ha vært en molekylsky som løste seg opp.
Hydrogengass.
Så vi mangler oksygen for å avvente neste skip på grunn av en gassky?
Vi hadde dødd likevel. Det var verd et forsøk.
Unnskyld. Jeg er så lei for det.
Det er ingen fare.
Du satset livet ditt.
-Jeg trodde... Jeg var så sikker. -Hun satset livet sitt.
Hvorfor skal vi betale med våre?
Siden hun ble motbevist er det rettferdig at hun ofrer sitt.
-Franklin! -Hva prater du om?
Jeg prater om fakta. At oksygenet ikke holder til neste skip kommer.
At kvinnen dro oss inn i dette og satset livet på det.
Og at om hun ofrer livet for det, så kan vi overleve.
Li. Hvis hun var borte, hvor mye tid vil vi få da?
-Jeg er ikke sikker... -Hvor mye mer tid?
-To dager til. -Én mer enn vi trenger.
Nei! Nei! Aldri i livet! Ikke en jævla sjanse at det skjer.
-Du dreper henne over litt lik. -Gjør du henne selskap, så klager ingen.
-Hvor mange ville klaget om du døde? -Jeg har fått nok av ulydigheten din.
Hold opp, begge to!
Hva traff oss?
Minneomkobling funnet. Begynne omkobling?
Det var merkelig. Ok.
Det lyder som en farlig plan, om du spør meg.
Det er den eneste måten.
Du får gå.
Ja, selvsagt. Men det kreves to.
Vi må ta de andre antennene og forsøke å få med oss oksygen.
Vi blir og opererer kontrollene om noe hender der ute.
Hvem er så heldig å få bli med henne ut?
Nei.
Nei, glem meg.
Vi kommuniserer med kortbølgeradio og de ser hva vi gjør via kameraene.
Skal jeg dø, så skal jeg dø sexy. Jeg ser bra ut i denne.
-Kom an, ta den på deg. -Ja.
Nødprovianten funker visst bare for meg. Du begynner å få litt mage.
-Folkens, ser dere dette? -Ja, alt virker bra.
Her er verktøyene for å demontere og siden montere antennen.
-Jeg skjønner. -Vi stenger av magnetskoene på vei dit.
Takk, mamma.
Vi har mindre enn 30 minutters luft, så ingen somling.
-Siste sjanse til å si at du elsker meg. -Er du aldri seriøs?
Alltid.
-Klar? -Gud, nei.
-Kan vi komme litt nærmere? -Det er mindre enn 15 meter.
Det ser uendelig ut.
Dette er riktig dumt.
Etter deg, ma'am.
Damene først.
Ikke svikt meg nå.
Vi trenger deg.
Du klarer dette!
Ja. Ja, jeg kommer.
Ja, for faen!
Jeg klarer det ikke!
Jeg har deg!
-Jeg tok deg. -Jeg mistet ham. Helt verdiløst.
Det gikk bra.
Takk. Jeg trodde du skulle fange meg.
Følg lederen til den andre antennen. Li leder deg på vei om du trenger hjelp.
-Jeg går inn. -Ja, ok.
Miller, er alt ok? Vi har ikke bilde.
Ok, vi er tilbake. Du må ha en kortslutning.
Jeg går inn i skipet nå.
Ser dere dette?
Det... Det ser ut som kuvøser.
Hva gjør kuvøser i en redningskapsel?
Ikke kast bort tiden, løytnant.
Hva er det?
Jeg fant nettopp en av mannskapet.
Faen også. Hør her, hvilken er det?
Andre fra høyre, med den grå kassen. Posisjonereren sitter i den.
-Denne? -Ja.
Ta den av.
Ok, jeg har gjort mitt.
Hva var det?
Hva faen?
-Miller, er du her oppe? -Nei, ved kontrollpanelet. Alt i orden?
Vi har strøm.
Vi skal se om vi har luft.
Ok, vi har...
Signalet er dårlig, hvordan ser det ut?
35 % igjen av luften i...
-Hva faen? -Hva er det?
Vi mister luft.
Thompson, kan du sjekke kammer fire? Den er til venstre langs lederen.
Folkens, vi får nok ikke noe av luften.
For helvete, Miller. Din uforsiktighet har kostet oss luften.
Miller, hvor er du?
Hjelp meg, Thompson! Jeg sitter fast!
Jeg lekker luft! Jeg må tilbake til den andre kapselen.
-Luften min forsvinner fort. -Sitt stille. Går det?
-Kom an! -Jeg har deg. Det er bare kabler. Kom.
Hold den fast. Kom an.
Takk.
Gi meg et dytt, så klarer jeg meg.
Nei, jeg fikser dette.
Jeg holder deg her, ok?
-Ok. -Klar?
Kom an!
-Thompson, hva gjør du? -Fikser den, så vi kommer herfra.
20 minutter.
-Hva skjedde? -Kuvøsene.
Jeg viklet meg inn i kabler.
Jeg falt på glasskårene. Det var alt.
Det var en dum feil.
Hvordan går det for ham?
Jeg er nesten klar.
Du har luft til ni minutter igjen.
Ja, jeg vet det. Jeg er nesten klar.
-Thompson? -Hva? Det går bra.
Snu deg! Bak deg!
-Jeg ser ingenting! -Det var noe der.
-To minutter, Thompson. Kom inn igjen. -Ja.
Ja, jeg kommer inn nå. Dere skremte livet av meg.
-Fortell hva du så. -Noe kom ut av den andre kapselen.
-Lås den ytre døren! Gjør det nå! -Nei, jeg nekter.
-Unna! -Hvorfor, Franklin? Hva er der ute?
En fremmed skapning kan kontaminere kapselen!
Hvem sa noe om en fremmed skapning? Hva fins der ute?
Slutt å tulle dere der inne! Lukk den ytre døren og slipp meg inn!
Nei!
-Han kommer ikke inn. -Vær så snill, det er vanskelig å puste!
-Han dør. -Ja.
-Han reddet livet ditt. -Samme det. Jeg dreper dere alle sammen.
Thompson? Thompson?
Ikke forlat meg. Ikke dø, for helvete.
Dette slår ham ut i tolv timer.
-Han er vel virkelig utslått? -Som en død, han plager deg ikke mer.
Hallo, hva gjør du? Du får ikke gjøre sånn.
Han hadde tenkt å la meg dø.
-Hva skjer der borte? -Jeg sørger for at han har det bekvemt.
Vi har annet å uroe oss for akkurat nå.
Visste noen at han hadde den?
Jeg mener, det er ikke noe sjokk. Han er militær.
Han er forskningssjef for biokjemiske våpen.
-Visste du det? -Ja, vi har kjent hverandre lenge.
-Hva jobber han med, egentlig? -Jeg vet ikke. Det er hemmelig.
-Hvorfor har han en pistol, da? -Jeg vet ikke.
Hvis det ble nødvendig, hadde han tenkt...
-Skulle han skyte oss? -Ikke vær dum.
-Var det deg han nektet å slippe inn? -Oksygen.
-Han kunne drept oss alle sammen. -Hvorfor skulle han det?
Oksygen.
Jo færre vi er, desto større sjanse har resten for å overleve.
Nå som vi har en posisjonerer, er enkelte unnværlige.
-Han ville ikke gjøre det. -Hva gjør vi nå?
Først sørger vi for at ingen blir skutt.
-Så du tar kommandoen nå, stemmer det? -Hvis du ikke har merket det, så...
-Jeg stoler mer på henne enn sosiopaten. -Han og jeg er borgere.
-Bare vi har rett til å være i kapselen. -Gud, han har rett.
Det er over. Vi er fortapt. Vi begikk nettopp mytteri. Vi gjorde det.
Vi tre, ikke han. De dreper meg. De henretter meg.
Jeg er ikke verd å sende hjem til jorden i en kasse.
-Vi forklarer myndighetene det. -Jeg støtter det ikke.
Men om vi kan reddes...
...så er jeg med dere.
-Når de begynner å stille spørsmål... -Takk, gode Gud.
Det virker.
Eksplosjonen har forflyttet oss 20 000 km. fra utgangspunktet.
Vi reiste flere tusen ved å dra mot kapselen, men vi har langt igjen.
Hva gjorde du?
Ingen fare, vi kommer dit.
Vi må vite hva som skjedde med mannskapet.
Jeg vet ikke om jeg kan holde det hemmelig lenger.
-Du kan ikke fortsette å skjule det. -Jeg vet det.
-De finner det ut. -Jeg håndterer det.
Hvordan skal du det? Det kommer bare til å bli verre.
-Da blir jeg nødt til... -Jeg planla ikke dette!
Unnskyld, Myers.
Du har vært så vennlig mot meg og jeg har forlangt så mye av deg alt.
Jeg håper at du ikke angrer at du hjalp meg.
Ok. Hvil nå.
Hva kommer til å skje med oss, egentlig?
Jeg vet ikke.
Med tanke på tidslinjen er det nok for sent for abort.
-Du føder kanskje på Hesperides. -Da blir det en borger.
Hvis du fremdeles lever.
Hadde Thompson rett? Fordømmer de oss for hva vi har gjort?
Franklin er...
Han er vanskelig. Men han tar nok deres gode gjerninger i betraktning også.
-Hvordan kjenner dere hverandre? -Vi studerte medisin før kalderaen.
La meg ta meg av Franklin. Hvil nå.
Det skremte meg.
Jeg bør kanskje også hvile litt.
-Miller, hva skjer der nede? -Myers! Myers!
Miller!
-Jeg kommer ned! -Nei! Ikke rør meg!
Rolig.
-Er du skadet? -Hva fanken skjedde?
Hvor er Myers?
Herregud, er det hans blod?-Myers!
-Nå driter jeg i dette. -Nei!
-Hvorfor ikke? Jeg må få gå ned. -Den må ha fulgt med deg inn.
Da jeg slapp deg inn. Det var den som angrep meg i den andre kapselen.
-Hva er det? -Jeg vet ikke. Det var en...
Den var... Den var liten.
Den skar opp hans...
Før jeg innså hva som skjedde, var det for sent. Så forsvant den.
-Hvor ble det av den? -Jeg vet ikke. Det var så mye blod.
Jeg prøvde å redde ham, men klarte det ikke.
-Hvor ble den av? -Vedlikeholdssjakten.
Vedlikeholdssjakten? Helvete, kan den komme seg opp hit?
-Hvor går sjakten? -Alle større system.
Mat, navigasjon og livsopprettholdelse. Det går kabler fra dem i den sjakten.
Den er i veggene.
Kommer den til å hoppe ut av matautomaten?
Du er virkelig en tulling.
Hvor er våpenet? Det er på tide å sette inn kulene igjen.
Den er der nede.
Klare?
Det er alltid meg.
Herregud.
Hvor er våpenet?
-Under puten på køya. -Ta den.
Hva gjør vi med Myers?
-Vi kan vel ikke bare forlate ham her? -La oss gå opp.
Jeg beordrer dere til å åpne døren!
Det er en direkte ordre, kakerlakk!
-Vi burde kanskje slippe ham inn? -Han kan være innblandet i dette.
-Hva foregår? Hvor er Myers? -Han er død.
Fornøyd, kupler? Nå får du mer oksygen.
Dere forstår ikke situasjonen dere har havnet i.
Han har rett, det gjør vi ikke. Vi må finne ut hva den tingen er.
Gi meg dem.
Vent! Bli der!
Prøv å finne et tydeligere bilde.
-Hva i... -...helvete er det?
Er den her inne?
Jøss. Hvordan kunne noe sånt ta seg inn her?
-Hva så dere i den andre kapselen? -Som Myers sa.
-Kuvøser, glassrør. -Lik de vi har på E-dekk.
Vi klekker kyllingene i dem.
Men disse var til noe mye større.
Hva vet du om dette?
Jeg sier ingenting før dere slipper meg ut herfra.
En situasjon har oppstått, alles liv er i fare. Du må si hva du vet.
Sagen 98 transporterte biologisk materiale.
-Det gjør mange av dem. -Dette var annerledes.
Jeg fant dette da jeg hadde kommet forbi Franklins passord.
Mennesker klarer det lave oksygennivået, men ikke buskapen vår.
Man har prøvd modifisere arter fra jorden med utenomjordisk DNA.
Hva betyr det?
En hybrid mellom dyr og utenomjording.
Det kan de ikke gjøre. Det kan de vel ikke gjøre?
De har hatt en viss suksess, men jeg kommer ikke til resten av filene.
Jeg må vite.
Han hadde rett. Vi burde ikke ha åpnet luftslusen og sluppet deg inn igjen.
Vær hilset. Dette er kaptein Reguine på Sagen 99 på vei til Hesperides.
Får dere denne beskjeden er dere blant de overlevende fra Sagen 98.
Dessverre kan vårt skip ikke komme til deres unnsetning.
Vi har hentet de kapslene som har vært nær-
-men har ikke håp om å finne flere.
Sagen 100 kjenner til ulykken din og prøve å komme til deres unnsetning.
Jeg håper at ressursene deres holder i 18 dager til. Ikke fortvil.
Hvordan skjedde det? Kan vi sende en beskjed til dem?
-Nytter ikke. De er alt borte. -18 dager.
Gir vi full gass mot neste skip kan vi møte dem om ti dager.
Oksygenet holder ikke!
Hva i...
Pokker ta.
Navigasjonen og motorene mangler kraft.
-Feilen må ligge ved hovedreaktoren. -Uten kraft klarer vi oss ikke.
Faen også.
Får vi ikke kraft fra reaktoren, dør vi innen et døgn.
-Jeg går ned. -Hva mener du med "går ned"?
I gangene til reaktoren.
Noen må ned og fikse koblingen.
Jeg vet hva vi har å gjøre med, jeg har sett den.
Du går ikke alene.
Takk for at du meldte deg frivillig.
Vær klar til å skyte når vi kommer ned.
Fy faen! Herregud. Det gikk bra.
-Thompson? -Det gikk bra.
Det gikk bra. Jeg sklei bare.
Fy faen.
Det gikk bra.
-Vi klarer oss. Vi klarer oss. -Jeg vet det.
-Bare dekk meg. -Ja, jeg lover.
Ja.
-Nå? -Hva? Å.
Hvor er de nå? Hva gjør de?
Det er strømløst, de prøver å fikse det.
-Begge to? -Ja.
Det skremte livet av meg.
-Slipp meg ut. -Selvsagt.
Det går ikke uten strøm.
Lukk opp døren.
-Godt gjort. -Vi rakk ikke redningen. Miller sa...
Faen også.
Ok.
Kom an, Miller! Jeg fikser dette.
Helvete!
Nei!
-Faen, jeg trodde at du var den... -Hva tenkte du?
Nei! Nei!
Skitne kakerlakktispe.
Bort fra henne!
Du vet ikke hva du gjør!
Nei!
-Slutt på minnevei. -Ikke nå igjen.
Hva?
Vi tar av deg disse klærne.
Du skal få rene i stedet.
-Analyser. -Diklorofenypiperasinhydrokvinolin.
Mer kjent som Aripiprazole.
Brukes som en antipsykotisk medisin for behandling av-
-schizofreni, bipolar sykdom og dis-assosiativ identitetsforstyrrelse.
-Kan de sykdommene forstyrre minnet? -Absolutt.
Både schizofreni og dis-assosiativ identitetsforstyrrelse-
-kan skape parallelle minneveier.
Det var som bare.
-Minneomkobling funnet. -Omkoble ikke.
Hold opp!
Jeg har ikke flere piller.
Hvordan føler du deg?
Jeg føler meg faktisk klarere enn på lenge.
Håndter stresset, ikke framkall symptomene.
-Vær så snill, hvil. -Jeg klarer meg.
Jeg vet ikke om jeg kan holde det hemmelig lenger.
Jeg håper at du ikke angrer på at du hjalp meg.
Framkall ikke symptomene. Vær så snill og hvil litt.
Jeg klarer meg.
Det er det fine med hukommelsen. Man husker det man vil.
Jeg gjorde det jeg måtte.
Hun er gravid.
Det blir en borger.
Hvordan føler du deg?
Jeg føler meg faktisk klarere enn på lenge.
Man husker det man vil.
Jeg må fortelle Kanelo det.
-Du føder på Hesperides. -Da blir det en borger.
Hvilken informasjon har du fått ut av henne?
-Hva har du gjort? -Som du sa, gitt henne stimuli.
-Hva har vi fått fram? -Jeg har sett gjennom alt.
Dette er det som fins igjen.
Nei! Nei!
Unnskyld.
Jeg er så lei for det.
Nå holder oksygenet til dere begge.
Du hadde blitt en god far.
Siste sjanse til å si...
Jeg elsker deg.
Tilbake! Tilbake! Forsvinn!
-Var det alt? -Jeg er redd for det.
-Du klarer dette. -Det går bra.
Press ordentlig en gang til, på tre.
Én, to, tre!
Så søt hun er.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com